Find nogle ben... Gnaveben.
Jeg må finde ben.
Min herskerinde giver mig ikke ben.
Stjæl nogle ben, begrav dem under sengetøjet -
- og gnav dem, når hun er gået i seng.
Jeg må finde ben...
Rejs dig...
- Rejs dig helt op. - Jeg er bange.
- For hvad? - For at vælte.
Det er så højt.
- Må jeg stå på alle fire? - Ved du, hvem du er?
- Må jeg få en kiks. - Du er ikke en hund.
Du er Prins Wendell, hersker over Det 4. Kongerige.
Prins Wendell elsker kiks.
Klæd dig på. Du har et helt liv til at lære det.
Før du kan krones til konge, skal du vise mod -
- troskab og intelligens.
Sikke en udfordring.
- Åh, nej. - Hvad er der?
Ikke noget. Bare en fornemmelse.
Det er Acorns båd. Den ligger fortøjet der. Pas på fingeren.
Den er lige der.
Anthony, der sker noget underligt.
Jeg føler, at jeg er to personer på én gang.
- Jeg må tilbage til det slot. - Det er en gammel ruin. Hvorfor?
- Vi skal hen til Acorns båd. - Nej, min menneskekrop er der.
- Vent. - Hold da op.
Prins, kom tilbage.
- Hvad gik der af ham? - Prins!
Vi kan ikke følge efter ham. Nu finder vi Acorn og får spejlet igen.
God ide... lad ham være.
- Hurtigere. Ro hurtigere. - Jeg kan ikke. Mine hænder bløder.
- Nissepis, Blåklokke. - Klap så i.
Der er slotsruinen. Vi skal melde os hos dronningen.
Glimrende ide. Styr os ind mod bredden.
Acorn var her hele morgenen. Han tog af sted for en halv time siden.
- Med det der var på båden? - Ja.
- Hvornår kommer han tilbage? - Det gør han ikke.
Han byttede båden for min hest og vogn. Jeg gjorde en god handel.
- Hvor tog han hen? - Han ville tage vejen gennem skoven.
- I kan nå at indhente ham. - God ide. Kom.
- Lige et øjeblik. Hvad med Prins? - Han ville være alene.
Mit hjerte er knust, men lad os følge spejlet.
- Du sagde selv, han var en plage. - Det ved jeg...
Jeg kan ikke lide at efterlade ham. Der må være en grund til, han stak af.
- Du mister spejlet. - Nej, vent... et kvarter.
Mens du venter på mad, så prøv at holde tungen inde i munden.
Det er lidt vulgært, at den hele tiden hænger udenfor.
Jeg er hundesulten. Hvor er min skål?
Nu får du et dejligt måltid.
Så snart du har lært at bruge en gaffel...
... og en kniv. Indtil da må du sulte.
Noget at drikke, Deres Majestæt?
- En skål vand. - Et glas vand.
En prins drikker aldrig af en skål.
Et glas vand, tak.
- Andet De ønsker? - Min tøjbold.
Nej, man spiller ikke bold ved bordet.
De tre trolde er vendt tilbage.
Øv dig i at bruge gaffel og kniv -
- og så kommer jeg og ser til dig om 10 minutter.
Gaffel og kniv.
Jeg er sikker på, jeg er her. Det ved jeg.
Jeg kan lugte mig selv.
Du der... det er mig.
Det er mig. Jeg er dig.
Det er dig... det er mig. Hejsa.
- Ja, god hund... - Fire ben, må jeg ikke nok?
Hvis du kan nå at røre mig, kan vi forvandle os tilbage.
Kom nu, din dumme hund. Prøv at nå mig.
Vent her. Du kan ikke høre mig, men jeg løber efter hjælp.
Bare rolig. Jeg er lige straks tilbage. Bliv hvor du er.
- Hvor er Prins Wendell? - Nåh, ja. Prins Wendell.
- I skulle hente ham. - En ædel mission for enhver trold.
Hvor er han så? I fæhoveder!
Jeg har talt med mit spejl. Prins Wendell er tæt på os.
- Måske er han i flodbyen nu. - Det kan man da kalde held.
Gå ud og find ham.
Kommer I tilbage igen uden hunden, får I lov at æde hinandens hjerter.
Nisselort!
Det gik da ikke så slemt.
Prins...
Anthony... Jeg fandt mig selv.
Pas på!
Lad ham være!
Han er bare en hund, I kujoner!
- Tony! - Far!
Tony!
Far... Gudskelov er du uskadt. Fandt du Prins?
- Er du okay? - Jeg vandt over troldene.
- Det var den gode nyhed. - Er der også en dårlig nyhed?
Tror du, bådsmanden har en mejsel?
Hvad er den dårlige nyhed?
Jeg tror, han bliver let at skille fra de andre.
- Jæger... - De har hidkaldt mig.
Hverken Ulv eller troldene har fanget hunden endnu.
- Nogen afprøver mig. - I forhold til Dem er de intet.
Hvorfor kan jeg ikke se dem i mine spejle? Noget slører mit syn.
De er tæt på. De har forladt floden.
- De er på vej ind i din skov. - Jeg finder dem.
Intet undslipper Jægeren.
Hvert aspekt af mit liv er viet til min lykke og tilfredsstillelse.
For hver dag bliver jeg et nyt og bedre menneske.
Jeg er lydhør over for kvinders behov.
Jeg lytter til mine følelser, og jeg er i harmoni med mig selv, og...
Godt... jeg er fyldt med fred og hviler i mig selv -
- og jeg har kontrol over alle mine ønsker, og...
Tony, du spolerer det bacon. Jeg kan lugte, at det brænder.
Bacon...
Jeg har det rædsomt. Kig på ham.
Det var en simpel magisk finger-fejl. Det var til at forudse.
Jeg har slået ham ihjel.
Ting har det med at komme igen. Jeg ville ikke være så nervøs.
- Det er ikke bare noget, du siger? - Jo, det er noget, jeg siger.
Se denne prinse- årvågenhedstest. Kom nu.
- Hent den. - Det er ikke morsomt.
Det bliver det, hvis vi bliver ved.
Hvorfor sidder I to stadig her? Jeg bad jer jo pakke.
Vi laver sandwiches.
Spejlet forsvinder. Mister vi det nu, kommer vi aldrig hjem.
Min morgenmad er bacon, og det får mine næsebor til at sitre.
Små grise, der spankulerer af sted med små krøllede haler.
Bacon der syder lystigt på en jernpande.
Dryp det, rist det, tyg det, bid igennem det.
Æd det, smovs det, vikl det om et par kyllinger, og jeg æder det.
Lad os spise dem færdig undervejs.
Vent lige lidt.
Virginia, vent. Hvad ser du for dig?
- En masse træer...? - Nej, du ser ingenting.
Se lige alt hvad der er sket i nat, mens du sov.
- Hvad? - Kan du se den rydning?
Ved midnat var der en grævling, og to timer gik moder ræv der -
- men vi skræmte hende, så hun søgte tilbage mellem træerne.
En halv time efter dukkede endnu en ræv op.
Denne gang en han, som gjorde kur.
Han kom vist til fadet, for han kom ikke tilbage.
Eller derhenne... kan du se, hvor der er rodet op i buskene?
En lille vildsvin snusede rundt. Tænk, at du ikke vågnede.
Og lige foran dig kan du se muldvarpens gang.
Og der så en buk og en hjort solen stå op sammen med mig.
Og kaninerne festede hele natten, og væslerne og fasanerne...
Og den ugle... Og du så slet ingenting?
- Det er helt korrekt. - Hvis du selv siger det.
Kan vi så komme af sted?
Tony.
Jeg er en fattig gammel kone. Giv mig lidt mad.
Beklager, men det er vores sidste seks bacon-sandwiches.
- Gode herre. - Jeg giver kun til organisationer.
Unge dame... giv mig lidt mad. Jeg beder dig.
Du får, hvad jeg har.
- Du er alt for blødsøden. - Og blød at røre ved.
Da du nu var så venlig, vil jeg lære jer alle noget.
Tag denne kæp... knæk den.
Og denne her...
Sæt de tre sammen, og prøv så at knække dem.
- Det kan jeg ikke. - Det er lektien.
- God lektie. - Den var kun én sandwich værd.
Når eleverne er klar, kommer læreren.
Du har ikke gået i gymnasiet.
Undskyld, men De har ikke set en dværg køre en vogn?
Meget tidligt i morges. Han tog hovedvejen gennem skoven -
- men det må I ikke. I skal gå væk fra stien.
Vent... vejen er det eneste sikre sted i skoven.
Ikke for jer. Nogen følger efter jer. De vil slå jer ihjel.
Vent... hvem vil slå os ihjel?
En mand styrer hele skoven. Jægeren.
Jeg har hørt, at han tjener dronningen.
Han ville ikke forvente, at vi går væk fra vejen og ind i skoven.
Kun en tåbe ville gå ind i Skuffelsernes skov.
- Så lad os lade være. - Fra nu af fører jeg an.
I følger i mine fodspor.
Vent...
- Er det kun mig eller hører I klagen? - Jeg gør.
I vil høre mange ting. Skoven er magisk.
Hvad er det her for et sted?
- Ved du, hvor vi er på vej hen? - Jeg følger min næse.
Hvem er Jægeren?
ALLE KRYBSKYTTER BLIVER SKUDT AF JÆGEREN
- Vi kan ikke gå hele natten. - Jo, vi kan.
Kan I høre noget?
Sigøjnere.
Hvad gør vi nu?
Slut jer til os.
De er krybskytter og vil måske dræbe os.
Afslå intet de tilbyder, men spis ikke noget, I ikke har set dem spise først.
Det er som at være til middag hos din bedstemor.
Lad os sætte os.
Det er det bedste pindsvin, jeg har smagt længe.
- Nu er det din tur, fremmede. - Faktisk spiller jeg ikke.
- Så syng en sang for os. - Jeg kan ikke synge.
Syng nu. Vi må ikke fornærme værterne.
Er vores gæstfrihed ikke en sang værd?
Jeg kan ikke...
Naturligvis.
jeg tog en knægt op syd for Mobile
gav ham et lift og et varmt måltid mad
jeg var 16, han var 21
sigøjnere, vagabonder og tyve...
Vi hørte det fra folk i byen
de kalder os sigøjnere, vagabonder og tyve
men hver aften kom mændene og spenderede deres penge
Slip mig fri.
Slip os nu fri. Vi er bare små ofre.
Magiske fugle. De er sjældne og svære at fange.
Kun sigøjnerne kan fange dem.
Det må du forstå, pige. Små ofre.
Hvad sker der med dem?
De får vingerne brækket og bliver solgt til rige mennesker.
Det gør vi ikke, vel? Det er rædsomt.
Nogle mennesker spiser dem i den tro, at de optager magien.
De gør de ikke, vel? Jeg har seks små unger, der skal mades.
- De vil dø af sult uden mig. - Det er forfærdeligt.
Slip os fri. Slip os nu fri.
- Er han af ægte guld? - Nej, lad nu være.
Det er bare guldmaling. Jeg har købt et par stykker til min indkørsel.
Gør et bord klar.
Jeg ser stor rigdom passere... Men den passerer forbi.
Det var den bønne, jeg spiste.
- Hvad med fremtiden? - Jeg ser en nar.
- Hvad er det kort? - Narrens ven fjolset.
Han får selskab af tåben og landsbytossen.
- Jeg vil læse pigen. - Ellers tak.
Du er fuld af vrede.
Du skjuler meget om dig selv. Jeg skal bruge en lok af dit hår.
Du har en storslået skæbne, der går langt tilbage i tiden.
Jeg er bare en servitrice. Det har jeg ikke mærket noget til.
Du har nok aldrig tilgivet mor, fordi hun forlod dig.
Jeg er slet ikke interesseret i at blive spået.
Kærlighed og romantik... Ægteskab og børn.
Hvor lang tid går der, før min lækre drømmepige siger ja?
Jeg ser døden.
En ung pige, der er død. Flået i småstykker.
Nej...
Jeg tænkte på noget i retning af tre piger og to drenge.
Jeg ser at bål blive anlagt. Du skal brændes på det.
Nej!
Du er ikke, hvad du giver dig ud for. Du er en ulv.
Og det er din sønnesøn også.
Du skal blive hos os i nat.
Venner må holde sammen i den farlige skov.
Slip os fri.
Slip os nu fri.
Slip os fri.
Slip mig fri.
Hvad laver hun?
Virginia!
- Lad være. - Kom nu.
Af sted!
Efter dem. Hurtigt.
Virginia!
Kom tilbage!
Det fatter jeg ikke. Den gamle kone stoppede jagten.
Vi var heldige. Vi må af sted. Jo før vi slipper ud, jo bedre.
- Hjælp mig med Prins. - Lad os begrave ham.
- Vi kan altid komme tilbage. - Jeg efterlader ham ikke.
Jeg fik ham i den knibe, og jeg redder ham ud.
Hvorfor mon de gav op så let? Det ligner ikke sigøjnere.
Stræk den, vrid den, få den til at vokse.
Lad den flyde som en flod.
Få den til at hive, nive og vride.
Lad den vokse, til den bliver svag.
Lad hende klage og skrige og græde.
Få hende til at ønske, hun skulle dø.
Alle krybskytter bliver dræbt efter ordre fra Jægeren.
Han er her... han er her.
Han er derhenne. Jeg så noget bevæge sig.
Hvad...? Hvad glor du på?
Dit hår ser anderledes ud.
Ja, jeg var hos skønhedseksperten i går.
Nej, det er ikke det. Det er...
- Det er vokset. - Vokset...?
Ja, det er.
Ja, det er jo længere.
Hvor er det mystisk. Hvad sker der?
Sigøjnerne. De fik noget af dit hår. De har forhekset dig.
Hvad mener du dog? Hvad skal jeg gøre?
Lave fletninger...?
Hold op. Det gør ondt.
Undskyld. Det er svært. Du har mange flossede ender.
- Hvor langt er der endnu? - Spørg mig ikke.
Hvor er vi på vej hen?
Vent!
Vi kan ikke blive ved med at gå. Vi må da stoppe et sted.
- Hvor skal vi dog finde ly her? - Det ved jeg ikke!
Jøsses! Kig!
Er der nogen hjemme?
Det er okay. Ingen har været her i lang tid.
Kom og se det her.
- Tror du det samme som mig? - Det er Snehvides hytte.
Hold da helt op. Det er de syv dværges hus.
- Det har været væk i lang tid. - Og sengene er bittesmå.
Det er en vigtig del af vores historie.
Synd at prinsen er død. Det er hans bedstemors hytte. Jøsses.
Vi burde ikke tænde bål. Nogen følger efter os.
Jeg går ikke i seng med vådt hår.
Her er et spørgsmål, jeg aldrig troede, jeg skulle stille.
Hvad skete der med Snehvide, efter hun giftede sig med prinsen?
Hun blev en mægtig dronning.
En af de fem kvinder, der ændrede historiens gang.
- De fem kvinder...? - Snehvide, Askepot, Rødhætte...
Gretel og Lady Rapunzel.
De dannede de første fem kongeriger og skabte fred.
Men de er alle døde nu. Nogle siger, Askepot stadig er i live -
- men ingen har set hende i næsten 40 år.
Hun ville være næsten 200 år gammel.
Det med at leve lykkeligt for evigt er slut.
Nu er det en mørk tid.
Hvad sagde du til drengen i sigøjnerlejren?
Ikke noget særligt. Bare ulvesnak.
Jeg behøvede ikke sige noget. Jeg var bare sammen med ham.
Han havde aldrig set en anden ulv, og han var bange.
Det er et ensomt liv, når man er anderledes.
Hvor er din mor?
Det aner jeg ikke. Hun forlod os, da jeg var syv.
Trist at blive forladt, når man er så lille.
Helt ærligt så var hun aldrig en del af mit liv.
Hvad skete der?
Hun rejste bare. Ville du ikke det, hvis du var gift med min far?
De var vidt forskellige. Min mor lignede min bedstemor.
De passede ikke sammen og skulle aldrig være blevet gift.
Men det er jo lang tid siden.
- Hvor er hun nu? - Aner det ikke. Og jeg er ligeglad.
Vil du ikke vide, hvordan hun er?
Hun kunne have kontaktet mig, men det gjorde hun ikke.
Det er helt fint. Gider hun ikke mig, vil jeg ikke spilde energi på hende.
- Hvad? - Bare åh...
En opmuntrende ikke billigende lyd.
Kommentér ikke når du lytter, står der i min selvhjælpsbog.
Du skal gøre noget storslået med dit liv.
- Jaså...? Hvorfor? - Fordi du er meget såret.
De gik bare fra hinanden. Sker det ikke, der hvor du kommer fra?
Nej da. Vi lever lykkeligt eller bliver dræbt af rædsomme forhekselser.
- Du stoler ikke på nogen. - I hvert fald ikke dig.
Ja...
Nok bliver du ikke såret, men pust- pust... du bliver heller ikke elsket.
Åh, nej...
- Åh, Gud... - Hvad?
Du godeste... jøsses.
Det er overalt. Hvad skal jeg gøre?
Tony...
Det vokser op ad trappen.
Det duer ikke. Det kan ikke skæres over.
Sæt det ikke holder op med at gro. Så dør jeg af langt hår!
Fortvivl ikke.
Fordi du reddede mit liv, vil jeg sige, hvordan du klipper håret.
Dybt inde i skoven er der en skovhugger med en magisk økse.
Når den svinges, skærer den alt over.
Den vil klippe dit hår og ophæve forbandelsen.
Vi må af sted, før Virginias hår bliver for langt.
Ja-ja. De æbler ser gode ud.
Nej, hvad laver du?! Spis ikke det æble.
Hvorfor ikke?
Tænk på, hvor du er. Snehvides hytte.
Det æbletræ stammer nok fra det æble, der forgav hende.
Er noget da ikke sikkert her?
Kom nu. Vi må skynde os, hvis vi skal holde trit med spejlet.
- Pas på, du ikke falder i det. - Det siger du ikke.
- Jeg har ikke forhekset dig. - Jeg har færten af noget.
Det er Jægeren. Han er tæt på. Vi må gå hurtigere.
- Jeg kan ikke gå hurtigere. - Han indhenter os om en time...
- Hvad gør vi? - Jeg skjuler dig.
Jægeren er dygtig. Når han følger et spor, får han ikke fært som et dyr.
Jeg fører ham i en stor bue og kommer efter jer i morgen.
Hurtigt. Vi starter med Prins.
Bedre bliver det ikke. Er du okay?
Ikke trække vejret, okay.
Ikke trække vejret, før jeg kommer tilbage.
Af sted!
Løb!
Følg efter mig!
Virginia!
Hold op. Det gør ondt.
Giv så slip nu!
- Hvad skete der? - Han fik Virginia.
- Nej! - Jo.
Vi finder hende aldrig. Det er min skyld... min skyld!